Српска књижевна задруга у 1901. години : годишњи извештај
150
е) јављати управи све сметње, које у њиховој околини стоје на путу Задругину раду и чинити предлоге за уклањање њихово и за боље напредовање 3адругино ;
ж) извештавати где и ко би се у њиховој околини, ближој или даљој, могао још поставити за повереника;
3) известити Задругу кад се сами преместе у које друго место и предложити какво згодно и поуздано лице за свога заменика у повереничкој дужности.
ЏПовереници за свој труд имају:
а) 29/0 од прикупљених улога и претплате (чл. 16. Задругиних правила);
6) накнаду подвозних трошкова за књиге од станице до свога стана, ако их буде било;
в) по један примерак свих оних издања за се бестлатто, за које скупе и пошљу улог од /“—19 задругара, и бесплатно корице за ванредна издања;
т) по један примерак свих оних издања за се бестлатто у лепом товезу, за које скупе и пошљу улог од 20—40 задругара, или два обична примерка (по њихову избору);
д) по један примерак свих оних издања за се бесплатно у елегантноме, златом тиараном тповезу, за које скупе и пошљу улог за 40 задругара, или 7100 обична примерка (по њихову избору);
ђ) јавно признање зборско, ако за три године узастопце скупе и пошљу улога за педесет чланова просечно годишње ;
е) избор за добротвора, ако бар пет година уза= стопце скупе и пошљу улога за 50 чланова просечно годишње.
Управа може, уважавајући велики труд и заузимљивост повереника у малим местима и мучним приликама, олакшати погодбе признања под в)иђ).
——6>———