Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
420
аи
„А сувијем златом попуњена
» Од врх главе до зелене траве; „И имаде пушка Млетачкиња, „Којано је у Млетку ковата,
„ Три туфека за петнаест дана, » Она бије сваке тилисуме;
„П имаде сабља димишћија, „Којано је у Шаму ковала, „Три ковача за петнаест дана, „Сва у суво окована, злато,
„И на њој су три балчака златна, „У балчаку алем камен драги, „Према ком се види путовати зМ по ноћи, ка/ и у по дана; „Хајдуку би чудно требовало ; „Хајд мо и те дворе похаралти |“ Вели њима Мијат харамбалша : „Браћо моја, тридест и пет друга, ! „Знадем, браћо, и ја за те дворе, „Моремо их лако походити, „Ал ако ми онђе изгинемо, „Ил грднијех рана допаднемо, „Немојте ми душе проклињали, „Ако л како благо добијемо, „Братски ћемо благо дијелити,“ То рекоше, на ноге скочише, М заједно Бога поменуше, Отидоше Љубовића кули;
Од куле су хабер уватили,
Да спахије дома не имаде, Отиш'о је о четом у Хрватску, Плијен гонит, робље задобити.
15
20
25
30
35-
(о сл