Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
[7556
сл
~
з-1
Одатле се свати подигоше,
И дођоше на равно Чемерно.
И одатле цура књигу врати:
»ддраво смо ти, мајко, на Чемерну.“ 185 Па с' одатле свати подигоше,
И дођоше у Врбицу малу.
И одатле цура књигу врати:
»ддраво смо ти у Врбици, мајко.“ Одатле се свати подигоше, 190 У Церници конак учинише.
Кад у јутру јутро освануло,
Уранила лијепа ђевојка,
Рони сузе низ бијело лице.
Говори јој ђевер Дурмиш-беже : 199 »„Снахо моја, живота ти твога !
„Што прољеваш сузе од очију,
» Те не градиш књигу на кољену,
„Те не шаљеш својој старој мајци #«“ Говорила лијепа ђевојка : 200 » 0] Бога ми, мој мили ђевере !
уја сам ноћас чудан сан уснила:
» Ударисмо кроз Корита равна,
„Сва Корита притиснула тама,
„А па таме испадоше вуци, 205 „Све сватове наше рашћераше,
» Тебе обје одгризоше руке,
„Мене живој срце ишчупаше.“
Говори јој беже Дурмиш-беже:
»Бе не лудуј, моја снахо драга ! 210 „Сан је лажа, а Бог је истина;
„Већ ти мајци ситну књигу шиши,“ Тад' ђевојка књигу начинила: