Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
=
558
Кад су били низ поље широко, (ви сватови шемно и весело: Који има коња од мејдана, Поиграва пољем широкијем; Ко имаде грло поуздано, Попијева пјесне од јунака. Тако свати весело иђаху,
Ал' не иде Омиљанић Илија, Већ се јунак тешко замислио, (0 миром јаше дебела путаља; Од сватова нико га не гледа, Ал' га гледа лијепа ђевојка, Не могаше срцу одољети,
Већ до Ила догони дората, Пак Илији стаде говорити:
„О бора ти, драги господару!
„А што би бе тако замислио #
„Што је теби“ каква је невоља Је
„Сви сватови шемно и весело, „А ти јеси тешко невесео7
„Ах! кажи ми, ако сам ти мила!“
Тад' говори Смиљанић Илија: „Чујеш мене, Маро Ђурковића!
„Пред нама је Пролога планина, „Пак знадеш ли, Маро Ђурковића,
„Који су те сватови пробили
„Од Турака, драга душо моја
„Данас сва три јесу у Прологу „ ПИ довели чету у планину, „ Уфатили све бусије редом:
„Није ласно проћи кроз планину:
»да то сам ти данас невесео.“
85
90
95
100
105
110
115