Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
476.
Они мећу ђумишли пиштоље. Кад бијаху друму на раскршћу, Ал' говори лијепа ђевојка : »0 чу ли ме, куме и ђевере: »давор ми је у вас погледати, „А камо ли.б вама говорити; 493 уземан дође, ваља говорити: „Пад сам била лудачка код мајке, „Просио ме Плетикоса Павле „Седам пута у седам година, » Он проспо, не даде ме мајка, „О мене Павле оде у хајдуке, “| „ И сад њега у хајдуке кажу „У некакој Кунари планини, „Шњиме кажу тридесет хајдука: „Бојати се Плетикосе Павла.“ Ал' говори куме и ђевере: „Не будали, наша мила снахо ! „Ако има Плетикоса Павле, „АКО има тридесет хајдука, » У нас има шездесет сватова, „Не см'је Павле на нас ударити.“ Тек што они у ријечи били, Али пуче тридесет пушака, На мах пуче из горе зелене, Мртвих паде тридесет сватова; Опет пуче тридесет пиштоља, Опет паде тридесет сватова; Сама оста на коњу ђевојка,
10
15
20
25
30
85
65) Лотађало се пи у наше вријеме, да момак с дјевојке отиде у тајдуке, н. п. кад му је не даду, или кад му је ко препроси (ис-
прошену или док се он јот није оканио просити је) или отме.