Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
49
=:
477.
А допаде Плетикоса Павле,
Те увати коња под ђевојком, Одведе га врху на планину,
Па он сједе пити рујно вино, Служи му га лијепа ђевојка. Но ђевојка млада невесела, Она рони сузе од очију,
А пита је Плетикоса Павле : „А Бога ти, лијепа ђевојко ! „Кака ти је голема невоља, „Те прољеваш сузе од очију г „Ал ти нисам лијеп ђувегија Ал ти нису по ћуди сватови 7 „Ал ти жалиш милосна ђевера 2 „АКО жалиш милосна ђевера, „ја имадем Милића сестрића, „Којино је љепши од ђевојке, » Он ће бити ђевер до ђевојке.“ Но говори лијепа ђевојка: „Господару, харамбаша Павле ! уја не жалим тога ни једнога : „Ји си мене лијеп ђувегија,
» А добри су кићени сватови, „ЛЈијеп ти је Милићу сестрићу, „Може бити ђевер уз ђевојку; „Но је мене данас најжалије, „Што ја немам свиленога дара. „Да дарујем кићене сватове, „Већ остаде друму на раскршћу.“ Превари се Плетикоса Павле, Те дозивље Милића сестрића : » О чу л' мене, дијете Милићу !
4()
45
55
60