Српске народне пјесме. Књ. 2, У којој су пјесме јуначке најстарије
6
51
Според њега оба побратима, Једно Лазар а друго Перпца, Кустодије витези јунаци,
Који знаду уграбит' поштење, Ђе се с'јеку главе од Тураках. Док ето ти Ченгијћ-Алај-бега На његову вилену лабуду,
Ма је страшно бега погледати, А камо ли на њег' ударити;
_ На бега је богато ођело
И оружје што је за јунака: На бега је свилена кошуља, Сврх кошуље плетена, јечерма, Жееженијем златом преплетена, Врх јечерме токе убојите, Златне токе од четири оке,
А сврх токах зелена долама Од зелене чохе венедика,
На дбламу тридесет путацах, Свако пуце миче литру злата, Опасан је свиленијем пасом, За пасом му пушке позлаћене Без никаква ножа ни анџара, О бедри му сабља демишкиња, Сва у суво злато окована, Преко крила држи џевердара; Вас у срму п у чисто злато, На глави му Ффеса плетенога, Око Феса замотао чалму,
Сву од свиле и жежена злата, А за чалмом перјанице златне, Које му је султан поклонио,
(5
190
195
> с=у с
210