Српске народне пјесме. Књ. 2, У којој су пјесме јуначке најстарије
За а Да дорасте Мрчарићу Пејо, Да дорасте, како не дорасте (Немаше му но седамнест љета), Бољи ћаше бити на јунаштву Од јунака Краљевића Марка И сокола Реље Бошњанина. То је било, кад се и чинило, Тек велимо, да се веселимо.
%
Лазар Пециреп
Вино пију млади Црногорци Насред Чева на зборну главицу, Међу њима сердарина, Марко, Око Марка млади Црногорци, Овијех ћу их по имену казал ; Двије Цуце и двије Бајице,
Два Његуша и двије Бјелице, Још два брата два Бурашковића,
Још до Марка Дамљановић Живко,
А до Живка Радуловић Симо, А до Сима Пециреп Лазаре. Када су се напојили вина,
А од вина ћеиф задобили,
Ја што рече сердарина Марко: „Вала Богу, браћо Црногорци! „Ја како се, браћо, изродисмо „Те нестаде међ' нама јунака, „Као, браћо, што је у Турака; „А какви су од Никшића Турци!
ВУКОВЕ НАРОДНЕ ПЕСМЕ, 1у.
50
10
15