Српске народне пјесме. Књ. 2, У којој су пјесме јуначке најстарије
38
36
» А какав је Амзва капетане, „Кака ли су два Амзина сина! „Какав ли је Бабићу Јашаре ! „Какав ли је Џидићу Агане! „Какав ли је Париповић Ибро ! Какав ли је Бећа Шелевићу ! ујош каква су два сина Бећина ! „још каква су два Веризовића ! Какав ли је Јуса и Авдија |“ Јоште нешто говорити ћаше, Јера муче редом Црногорци,
Да не мучи Пециреп-Лазаре,
Већ се јунак пропе на кољена, Па овако Марку бесјеђаше: »„Дрн ти образ, сердарина Марко ! „Што ти хабаш младе Црногорце, » А Фалиш ми од Никшића Турке, » Који Турци леже на узуру;
„А ради им сиротиња раја,
у Њима јесте ласно бјесовати. „Кад ја бијах под моју Голију„На широку долу Реповића,
» И бјеше ми под Голију кула, „А ја имах хиљаду оваца,
„ Фри стотине коња и говеда,
» И сто суда чела пријесједа. „Бијаше ми добро под Голијом; ујош ја имах два брата од мајке, „Тимотија и брата Матија:
»Враг нанесе и несрећа црна „Ево ли ти Амзе капетана
„ И са њиме четрдест грађана;
(2536 [5 ст