Српске народне пјесме. Књ. 2, У којој су пјесме јуначке најстарије
„Док доћерах врх Дуге пољане,
„Уз пољану, уз клисуру тврду,
„Још посјекох седам осам глава;
„Више мене не дадоше Турци,
„До ме натраг огњем отискоше. 120 „Ја се, браћо, низ планину вратих,
„Те укопах два брата од мајке,
„Оба моја брата без индата;
„Па ја одох под Голију кули,
„Кад ја дођох под Голију кули, 195 „Кестоке ме уватише мисли:
„Шта ћу саде од живота свога 2
„Све мислио, на једно смислио,
„Па побјегох Чеву каменоме
» О честиту о Лучину дану: ЦЕ „Добро сте ме, Марко, дочекали,
„Бијелу ми кулу начинили,
» И лијепо даривали даром;
„И: при мене добра срећа била: „„Лијепа се зима намјерила : 135 „Ја се дигнем, побратиме Марко,
» О Јовању, по Божићу дану,
„И покупим седам, осам друга,
„И заведох чету од приморја,
„Заведем је у Рудине, Марко, - 140 „Те уводих у Рудине овце, : „И ја дођох на једну торину,
„На торину, на Ћулуповића.
„Ту бијаше хиљада оваца,
„Код оваца два Кулуповића, | „Код Турака двије каде младе;
„Ја. ударих на Кулуповиће,
[55] св
сл