Српске народне пјесме. Књ. 2, У којој су пјесме јуначке најстарије
42
98
„И плијених хиљаду оваца,
„И посјекох два Ћулуповића
„ И заробих двије каде младе,
» Одведох их Чеву каменоме,
» И одјавих хиљаду оваца.
„Кад сам био кроз Пипере, Марко, „Виђе мене Никчевић Илија, „Илија ме Богом братимљалпе : „Богом брате, Пециреп-Лазаре ! „» Дрногорци нека јаве овце,
у» Ји устави двије каде младе, »»Да ми овђе ноћцу преноћимо, „» Грађанима књигу оправимо, „Да врнемо двије каде младе, »„»дДа узмемо благо у грађана, „» То нам вјери поднијет не море, „»Што ће нама, двије каде младе!““ „ја послушах побратима. мога, » И уставих двије каде младе, „И уставих овна за вечеру,
„А једног сам њему поклонио; „Па смо вњигу ситну накитили, » Оправисмо у Никшића града. „ Бе рекосмо, ту се састадосмо, уМи одовду, а Турци одонду; „Ми извели двије каде младе,
» Турш' одонду донијеше благо: „ Ото дуката, дв јести талијера. „Ми узесмо за кадуне. благо.
» Ју сте мене учинили криво: „Мене дасте стотину дуката, »Црногорцим' двјести талијера.
152
160
165
170