Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
__18
»Па удрите њима изненада,
„Ви отуда, ја ћу одовуда,
»Доиста ве преварити нећу.“
Кад Брђане Мирко уредио,
Па је своју војску покренуо, | 600 Стотињаши војску разабраше, Разабраше, пак је уредише,
Све големо племе до племена,
А нахија пала до нахије,
Стаде Мирко уређивал" војску, 605 С десне стране стави Црмничане,
И придружи шњима Цеклињане,
С љеве стране нахију катунску,
На средину војске поставио
Цетињане и Љуботињане, 610 У које се најбоље увдаше,
Де ће њему проломити путе
И освојит' на Косору куле,
Пуне куле добрије јунака,
Већ Турака и Дрекаловића: 615 А што ћу ти дуљит и казиват'! Страхота је очима гледати,
А камо ли на њих ударити,
Топа нема, а лубарде нема,
Да би б'јеле куле поломио, 620 Него пушке и витешке руке.
Па по ноћи посла перјанике,
Одасла их Котича планини,
Докле дођу управ на Ножицу,
И да нађу Церовић-Новицу, | 625 Овако им Мирко наређива:
„Перјаници, моји соколови!