Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
170
Угледаше од мора вапора,
Право вапор иде пут Котора, 1 Одасла га Квекићу Јоване,
Да му срете господу сватове; Кад сватови пред Котором дбше, Ту их срете господа которска, А пред њима Домин капетане, Циркуо је од све Боке славне, Господа им божју помоћ зваху, Господа им дивно одговара: „Добро дошли, господо сватови! „» Честита ви свадба и весеље.“ 750 Проз Котор су свати пролазили, Уљегоше у морском вапору,
И одоше морем дубокијем, Доклен дбше Задру бијеломе, Сусрете их Мамула Лазаре
И владика Кнежевић-Стефане, Сватови им божју помоћ зваху, Одговара Лазар и Стефане:
_ „Добро дошли, господа сватови !< Руке шире у лица се љубе, 760 За б'јеле се руке прифатише,
Честитаху свадбу и весеље,
Зафалише господа сватови:
„Вама Фала, избрани банови !«
Окренуше преко б'јела града, 765 Сва господа упоред иђаху,
Купљаше се мало и велико,
Да гледају свате изабране,
Полазише Мамулу Лазара
И владику Кнежевић-Стефана, Е 770
(==) ~ сл
(ДЕ ст