Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
512
Испод крила књигу њему дава. 175 Књаз видио што му књига каже,
Па с' удари по кољену руком:
А да моје од крајине крило !
Из столице на ноге скочио,
Па се шета по дугој биљарди. 180 Зачуди се Мирко и сенати
Ко донесе карту у биљарду.
Ниједан га не смије питати,
Но подоцкан Петровићу Мирко Господару приступио руци: 185 „Књаз-Никола, земљи господару,
„Оклен карта ватром изгорјела
„Ко за абер каза у биљарду»
Књаз Никола проговара Мирку:
» О мој бабо, Петровићу Мирко, 190 „Желио си боја с војводама
»Да с турскијем ратимо султаном.
„Што боја, а ето мегдана,
„Ето Турци на Дугу крваву,
„Куле граде, а клачине пале, 195 „ Утврдили метеризе бојне,
„Натурили алкали топове,
Па пригоне у Нишиће рану.
„Данас кавга на Пресјеку била, „Погинула од крајине крила, 200 „Два сердара Шћепан и Илија,
„Оба су ви данас погинули
„На крвавој Оџиној Пољани.
„Но војводе, на ноге устан те,
„Па на пола дијелите војску, 20) „Полу с Мирком на Црницу равну,
сл