Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
69
И сва добра у бијелу кулу; Брата Живка у његову кулу, Шњим затвори двадес и четири, Доста даде праа и олова.
Па дружину Јаков сјетоваше: „Пун'те пушке, а тупите Турке, „Сад ће нама наша браћа доћи, „Дрногорци, Цуце и Бјелице, „Виђећете јада од Турака.“
У то свану и сунце ограну, Док ијетки навалише Турци, На Граово поље ударише,
Све граовске куће изгорјеше, На војводу сложно ударише,
( једне стране руком кидисаше, ( друге стране бумбе и топове, ( треће стране ватру и сијено. Три бијела дана без престана И четири ноћи без помоћи,
Ни сједоше, ни санка имаше, Ни једоше, нити вина пише. Док топови кулу саломише,
И живом је ватром изгорјеше, Од Турака јаде починише,
Ту бимбаше царске погибоше И остали турски мулазими, Нагонећи аскер на јунаштво; Изгибоше Херцеговци Турци, И пред њима Аговић-Махмуте,. Која пушка убила Махмута, Она бита у срму облита.
Кад војводи муке додијаше
650
655
660
665
670
675
680