Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
(5:
У Не
„Што л у тамни чавке попадаше, „Попадаше, тено загракташе, „10 ће жалит' колашинска раја „ Мушовића бега, господара; „Што у чавке кука кукавица,
» Ту ћеш јадна кукат без престанка, » И жалити свога господара,“ Исто она санак тумачила,
Ал' ето ти два врана гаврана, Загракаше, тено попадаше
На његове бијеле дворове.
Тада була на чардак изиде,
Те тицама говорила била: „Иша, врани, грдно обиљеже ! „Иша, врани, крила пожељели ! „Што падате на наше сараје г » Срећа ваша, јербо бега нема, „јер га нема у б'јеле сараје,
» И његове седам миле слуге,
» А би вама крила поломили, „је не бисте отлен полећели.
» А да знате, врани, тице сурне, „Полика се војска подигнула »Од Стамбола од царева стола, „Да похара Црну Гору малу, „Пред њоме је силни Омер паша, „Који се је цару зафалио
„Да ће Црну Гору похарати;
» И то се је Омер зафалио, „Кадано се бјеше потурчио, „На Христову вјеру похулио. „Ма је војску паша разредио:
55
60
65
то
75
80
85