Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
па „Ето једна на поље Грахово,
» А друга је под Острог планину,
„А трећа је у Брда камена,
„Четврта је у Доњу Црницу.“ ~ 90 Онда тице були бевједиле:
» 0] госпођо бега Мушовића,
„Што не бегом страшиш господарем, „Мнозину је до сад уплашио,
„Ал посада вјеруј, було, неће, 95 „Нико ти се њега бојал' неће.
„А што кажеш за војску цареву,
»Ми смо јутрос тице долећеле
»Од Острога високе планине,
» И виђеле сву војску цареву.“ 100 Онда була тицам' бесједила:
„О Богу ви, два врана гаврана,
„Кажите ми, тице, по истини,
„Ка сте јутрос отуд дораниле,
„Виђесте ли мога господара, 105 „је ли здраво доша у тамборе,
» У тамборе цара честитога,
ује ли царски харач он предао,
„Којега је раја отправила %
„ Е је бего чуво господаре, 110 „Да се јесте Мирко затворио
» У Острогу високој планини,
» И са Мирком млади Црногорци.
»да тла неке по имену кажем:
»Рођак Мпрков Петровића Крцо 115 „Момче младо, ал је соко сиви,
„И сенатор Церевић Новица,
»Од Цетиња Мартиновић Саво,