Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
„Поби Турке, узе им шаторе, »„Прах, олово и другу захиру. »Па и приђе у доба владике, „Када Борђа обранише Турци,
» Ал платише невјерни хајдуци, ујер им Ђорђе сву посјече војску, „ Увриједи цара турачкога.
„Па и приђе у својој младости, „Када бјеше Ђорђе у Русију, „Пред Русима јунак војеваше, „Отраховито Турке добијаше, Што се нигда исказат не може, »дато доби јуначку пофалу.
» И ово сам чуо истина је,
уда се Руси с Турцим' не умири, „Цариград му освојити ћаше, „Какве Борђе науке даваше,
» И јуначки Турке добијаше.
„10 сједочи Борђу каваљерство, „Што му Руси даше за јунаштво.“ Вран се с булом опет разговара, Који булу за то љуто кара: „Мучи було, у јад закукала!
„ Бе ће врана орла надвладати,
„ Бе ли књаза Омер погубити, „Ђе ли лафа Ђорђа уфатити 7 „Није треба о том ни мишљети, »Но се прођи, було, тог мишљења, „Покај грехе, плачи господара.“ Свако свога жали поглавара,
А Његуши Пера барјактара, Којино је скоро погинуо,
280
285
290
295
300
305
310