Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
» И то би му царе опростио, „Но му ваља до земље градове, „Јоште нема мјесец пунан дана „Од кад му је Жабљак похарао, „И бедеме земљом порамнио, „И са њега понио топове,
„И цареву нањ побио војску; „Не ћаше га Ђорђе разорити, „ 2 је јунак срца милостива, „Но се бјеше љуто расрдио, „Машана му брата обранише,
» И љуто га ране допадоше „На бедеме од Жабљака града, „јер најпрви бјеше на бедеме. „ Ал) се потље јунак изљечио, „И с Турцима јунак војевао. ујуначки се млоги поднијеше „На бедеме од града Жабљака, „Ма.одвоји војвода Машуте,
„Е је младић срца Обилића,
„ А дешнице Марка Краљевића,
„јер што рече, Машут не порече,
„Но донесе главу на Жабљаку, „Кад на њему бјеху Црногорци, „Глава бјеше ваљана јунака
„Баш синовца силног Хасан-Хота,
„Поглавара од све Хоцке Горе. „Књаз Машута даром обдарио, »Даде њему од злата медаљу,
» У коју је глава Обилића.
(Сад се ваља опет повратити :) „Што учини Борђе на Црмницу,
250
259
260
210