Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
1 „ Је Новица књазу бесједио: „» Ево глава, драги господару, „»Мушовића бега колашинског. » »И слушате мене, Црногорци, »» Овоквога не бјеше јунака (0) Отамбола царевога града.“ »Онда књаже заповијед даде, »Да учине шемлак Црногорци. „Црногорци шемлак учинише. „Потље књаже дарива јунаке, „Даривалпе ко је зашта, био, „ А дарива Кустудији Машу, „Њему даје на прси медаљу, „Потље тога свилен халај-барјак,
„Који вреди пад свом Гором Црном,
„Јјере књаже познаје јунаке,
„да то њима дарива барјаке,“ Када була разумјела вране,
Па овако тицам бесједила:
„Аох врани, да зла тога гласа ! „Кажгте мене, два по богу брата, „Хоће л' Омер-паша наринути, „Хоће л' Црну Гору похарати, „Хоће л' књаза Омер погубити, „Хоће л' Борђа, стрица вњажевога, » Хоће л' њега жива уватити, „Хоће ли га цару опремити 2
„2 је Борђе цару додијао,
„Кад гођ царе војску оправио, „Оправио ломној Гори Црној, „Не би ли је под ноге бачио, „Вазда му је Борђе исјекао.
215
220
225
230
235
240
245