Старе српске биографије. Књ. 1
176 --- СТАРЕ ВИОГРАЧИЈЕ
"ком је гроб Пречаснога, Стефан се одлучи да стоји у цркви сву ноћ са игуманом и свима иноцима. (Старац пустињик се дивљаше свеноћноме и недремљивом стајању, сузама и узбуђењу самодршца световњака, па се срамљаше савешћу и осуђиваше, сматраше себе да је бедан и пропао. „Јер, рече, не стекох ја у пустињи постом толику побожност, колико овај у свету, војујући.“ | Јер се он познаваше и као обичан властелин и према свету само као Стефан, и све се више налажаше према Богу или људима у свем Богом похваљен, у војсци искусан и храброшћу удивљен; јер када сеђаше у челу трпезе, весељаше благороднике бубњима и гуслама каошто је обичај самодржаца, а када је опет стајао напред на молитви или у цркви, многим узбуђењем и громогласним плачем окропљаваше земљу; правдом и истином светло украшен, љубављу према ништим 6огољубац и врло изврстан, а неговаше много и књижевност,“ и уз то беше врло разуман и вешт приповедалац. | Али, како сада није лако сплетати Стефану венце похвалама, да наставимо даље причу. кад се свршило свеноћно стајање и молбе, послани из Свете Горе ученик Светога, часни и предостојни старац ава- Иларион јеромонах одслужи свету и божанствену литургију, и тако у пуној
свећенства одежди изиђе из светиње над свети-
њама, држећи у рукама кадило мирисима мирисаво и посланицу Светога, и приђе ка часноме гробу светога и пречасног оца Симеона, и испоја појања. достојна почасти његове. А самодржац син стајаше напред код гроба очева, немајући мере сузама,
игуман, иноци, благородници и многи други, сви се тискаху да виде и чују шта ће рећи посланица, шта ће се јавити и шта ће бити.
А чиститељ/ покадив гроб пречаснога Си-
меона, и поклонив му се с многим узбуђењем као
6 Од Стефанових дела данас знамо само за Живот св. "Симеона. ! Чиститељ — свећеник који чисти од грехова.“
а.