Старе српске биографије. Књ. 1
ЖИВОТ СВЕТОГА САВЕ 177
живу, светло прочита молбену посланицу Светога свима да чују. М одмах, са свршетком посланице, превелики тај гроб Пречаснога благодаћу Духа Светога наводни се као морем, преизливајући се извирањем мира, истицаше свима пређашњим изворима, тако да га не стизаху сабрати у часне суде, него се и лице црквено напојило и пријатно омирисавало. Не само из гроба него и из светих слика Пречаснога, где беху исписане, учини Бог да истече миро слично моћима и преко природе, удивљујући свете своје већим знамењима и чудесима као омиљене себи.
Сви, видевши и чувши ово, и ужасом и радошћу обузети, са сузама призиваху: „Господи, помилуј!“ Све, од самодршца па до последњег, помевути Иларион чиститељ светим миром помаза, и узимаху да однесу и домовима својим, да би их осветили. После свега овог (Стефан самодржац, узев реч, говораше свима да чују: „Треба се дивити Богу, како је, у истину, диван Бог у светим својим делима, и увек га са страхом славити и хвалити достојно, али треба чудити се и светима његовим, корисно је и њих славити, како- несумњиво стекоше толико слободе к њему делима и врлинама, љубављу и вером. јер где се узакони закон човечје природе да живи мртвима пишу, или да им што говоре, или да мртви живе послушају и да им заповести извршују г Али све ово бива по речи Господа мојега Исуса Христа: Онај који верује у мене, чиниће и сам дела која ја чиним, и већа ће од ових чинити." Девојко устани,“ Лазаре,1о изиђи напоље, рече Господ, и реч дело извршиваше. Тако и многи од светих именом његовим учинише по речи његовој многа дела преко закона човечје природе. Тако и данас би од Господа ово дивно чудо пред нашим очима ради светих ових, велим ради пречаснога оца нашег Симеона и господина брата
Јев. по Јов. гл. 14. ст. 12. 9 Јев. по Мат. гл. 9., ст. 25. "10 Јев, по Јов. гл. 11., ст. 43.
12