Старе српске биографије. Књ. 1
18 21 СТАРЕ БИОГРАФИЈЕ
мојег Саве. Јер знате колико се молисмо и плакасмо да се смилује изливањем мира, и не бисмо послушани. Сад пак разуместе само речју једнога другоме Богом послушаност, преко природе. Видесте како обојицу Бог слуша и вољу им извршује. Све ово чини Бог ради нашега спасења, да разумемо како Бог више љуби једнога праведнога и слуша га више од многих светских грешника, и да познамо како наш живот није Богу угодан, и да своју бедноћу осудимо, како нисмо достојни ни по земљи ходити. Јер колико смо далеко гресима нашим од подобних за грех нам људи, велим светих, ради тога и њих, како доликује, славимо, подражавајмо делима њиховим, макар и по могућству, дивимо се божјему старању увек о нама, дуготрпљивости и милости по апостолу који говори: (О дубино богатства и премудрости и разума божјега, како су непознати судови његови и неиспитани путови његови.! јер ко разуме ум његов, или ко му би саветник у оном чим све наше спасење врши, јер је из њега и њиме и у њега све. Бом слава у веке векова, амин!“
| Диван је тим био Стефан, и похваљен је и потштован био од свих не толико, због багренице, колико због говора разумним речима,ји тако, захваливши Богу, поседаше за трпезе. Много богато тада, христољубив и милостив, и убоге обдари и благороднике веселом душом награди, а по том сви одлажаху својим домовима, славећи Бога и дивећи се чудесима која су била од Светих. А кад је дошао ученик Светога часни старац ава-Иларион јеромонах, похита да опет пође Светоме у Свету Гору. А благочастиви Стефан, не смејући га задржати, отпусти га, и, клањајући му се, рече: „Оче, за колико сам ти благодати дужан, јер си се ради господина брата мојега тако дуго трудио и миром ме светога ми оца обогатио.“ Посла с њим много злата на потребу своме светом брату, пре-
п Поел. Вимљ, га. 11., ст. 33. -