Топола
148
KSAHTDA. Ipak mu volim ići s puta. GALBNIĆ. Dakle je istina, da mu se uklanjaš. AGATA strogo. Nestore! (Ksanđi.) A 1 to je neuljudno, diete moje. Baron Bela već mi se je potužio s toga. To nije liepo, ako mu se bez povoda uklanjaš. Zar ne, gosp odine ŽUpniČe ? (Oltio ga pogleda.) ŽUPNIK više usiljeno. Da, da, to nije liepo. KSAITDA. Oncla neka me pusti na miru , pa mu se neću uklanjati. ŽUPKIK. Šta? On Vam neda mira? AGATA. Molim Vas, dragi župniče, ona saiua nezna, što govori, to Vam je bezazleno diete. KSANDA prpošno. Gospodin Bela udvara mi se svakom sgodom, . . . a ja toga netrpim. AGATA. Dakle to je sve! . . . Bože moj, zar je to kakav grieh? (Posve ijubezno Ksaadi.) Ta ja sam Ti već napolak rekla, cla Te je (Poiugiasno.) zaprosio u nas. KSANDA. Zaprosio, ha, lu. ha!