Топола
79
i crkveni dostojanstvenici kraljevstva, jer i oni pripadaju u vijeće kraljevo ili kraljevu kuriju. Prvi je velikaš u toj kuriji p alat in. On je od god. 1222. kao nadzornik prava cijeloga plemstva kod kraljeva dvora. Drugi je zastupnik kralja kao vrhovni sudac naime judex curiae regiae. Vladari Hrvatske, mladi kralji (»reges innreres«), rijetko su u toj kuriji; ako jesu, onda su prvi do kralja. Ban pak zamjenik mladoga kralja u kuriji, dolazi obično iza doglavnika kraljevih palatina i vrhovnoga suca kao treći dostojanstveniku vijeću kraljevskom. Nadalje se ističe među ostalim dostojanstvenicima u kraljevoj kuriji kancelar kraljevstva, a taj je bio primas ugarski nadbiskup ostrogonski. Pravi predstavnici neprekidne kraljeve vlasti bili su u Hrvatskoj i u to doba duces (banovi) ili mladi kralji. Prinčevi arpadovski, obično primogeniti, koji su vladali u Hrvatskoj kao mladi kralji, nose uvijek u svom naslovu ime dux (herceg) i b a n kao izraz prave svoje vlasti. Te vojvode i bani kraljevske krvi imali su dvoranstvo poput kralja. Oni imahu svoga kancelara (obično prepozit zagrebačkoga kaptola). Budući da više puta nije bilo princa ili je bio još dijete, to bi onda postavljali Arpadovei a i Anžuvinci bana nekraljevskekrvi, koji je bio zastupnik kraljevske vlasti nad svima zemljama hrvatskim (totius Slavoniae ili totius Croatiae). Takav ban nekraljevske krvi nije imao sjajnoga dvoranstva poput vojvoda banova, mladih kraljeva. Mjesto kancelara zastupao je kod njegove vlade »protonotar«. Kao što su neki od prinčeva arpadovskih kušali osnovati u banstvu nasljednu sekunđogenituru ili mlađu lozu arpad o v s k u, tako su opet od banova nekraljevske krvi možni Š übići učinili se zbilja bar za vrijeme nasljednima s one strane Kupe u tako zvanoj banovini hrvatskoj, a s ove strane Kupe kušali su to izvesti Babonićiu tako zvanoj banovini slavonskoj. Dux i ban kraljevske krvi vladao je uvijek svom zemljom od Drave i Dunava do jadranskoga mora. Takovom su vlašću vladali i neki banovi nekraljevske krvi sve do Ljudevita 1., koji je stvorio stalno dvije banovine, jednu od Dalmacije i Hrvatske, a drugu od Slavonije ili Slovinske zemlje. Pored toga bilo je i banova u pojedinim dijelovima kraljevstva. Takovi su