Топола
88
ugarskih i hrvatskih sabravši se na samu novu godinu 1440. u Budimu ne htjedoše, da im vlada slaba žena u tom teškom vremenu. Oni izaberu za kralja Vladislava poljskoga,- viteškoga mladića od šesnaest godina. ~M~a t k o'Ta lov a c, ban hrvatski, povede sjajno poslanstvo u Poljsku, gdje su upravo boravili turski poslanici, da kralja Vladislava predobiju sebi za saveznika. Plemeniti kralj prihvati krunu ugarsku, te odbije ponude Turaka. Vladislav bude na to uveden u kraljevstvo. Ali po tom rodi Elizabeta sina, kojemu dade ime V1 adi s 1 a v-AP ost hu m us«, jer se je rodio poslije smrti svoga oca. Mati ga dade odmah okruniti pravom krunom, koju su njezine pristaše!"potajno' odnijeli. Vladislav poljski dade se na to okruniti drugom krunom. Njega pozdrave poslanici kralja bosanskoga tražeći savez i prijateljstvo. A tako i despot starac Branković kao prognanik iz svoje zemlje, nuđaše mu novčanu pomoć, ako bi kralj započeo rat na Turke. U to se već i Turci spremahu na rat. Oni krenu sa svom silom, da osvoje Biograd, u kojem je zapovijedao brat bana Matka, junačina Ivan Talovac, prior vranski. Pošto turske vojske nijesu mogle uspjeti, izađe na bojno polje sam sultan Murat i opasa grad s kopnene i vodene strane, ali.uzalud mu i podzemni prokopi, kojima je kušao gradske zidine razvaliti. Sedam mjeseci sramotno se je borio, a sedamnaest tisuća je vojske izgubio. Napokon razjaren ode u Drinopolje poručujući kralju, da je Biograd turski, a da mu daje jošte neko vrijeme, da si predomisli i da ga u miru preda. Vladislav na.to.n am j esti u južnoj Ugarskoj vojsku pod zapovijeđu Iva n aS u n jada, koga naša pjesma zove Sibinjanin Janko. Sam pak mjesto da se sprema na zajedničkoga neprijatelja, morao je da ratuje u Ugarskoj na Elizabetu i njezina sina i njihove pristaše. Sada nasta pravi građanski rat, koji je trajao do dvije -godine, dok se napokon nije Vladislav nagodio saJElizabetom ovako: Vladislav poljski ostaje kraljem, a poslije njega da će doći na prijestolje Vladislav Posthumus. Kada je po tom naskoro umrla Elizabeta, pristade najveći dio velikaša uz Vladislava poljskoga, a neki samo pozvaše u pomoć protiv Vladislava cara Fridrika 111. U tom je pošlo rimskoj kuriji za rukom nagovoriti kralja Vladislava, da povede vojnu na Turke. U prvoj vojni izvojeva