Учитељ
из НАРОДНЕ ПЕДАГОГИЈЕ 99
Стан'те, браћо, да ви чудо кажем: Ожени се краље од Будима
Ето данас девет годин дана Ништа краље од порода нема. Подиже се краље Милутине Прав' отиде у лов у планину,
Да он лови лова по планини. Тако њему Бог и срећа даде, Нит улови срне ни кошуте; Врло краљу жеђца одолела,
Па се диже на воду студену,
Те се напи воде студенице, Заклони се за јелу зелену;
Мало време за тим постојало, Ето отуд до три горске виле, Напише се воде студенице,
Па код воде сташе беседити;
Но беседи вила, најстарија :
„ Чујете л' ме до две миле ћерке! „Знате л ћерке, јесте л запамтиле, „Кад с' ожени краље од Будима; „Ето данас девет годин дана, „Како се је један оженио,
„И не има од срца порода.“
Још овако вила беседила:
„Зна ли која каквога лијека, „Не би л љуба трудна заходила Обе млађе ништа не говоре, Салт говори вила најстарија: »Да зна краље како ја што знадем, „Да сакупи Будимске девојке, „Да донесе много сухо злато,
„Да саплете ону ситну мрежу, „Ситну мрежу од сухога злата, » Да је баци у тихо Дунаво,
»Да увати рибу златнокрилу,
»Да јој узме оно десно крило „Опет рибу у воду да пусти, „Крило да да госпођи краљици, „Нек изеде оно десно крило, „Једнан ће му трудна заходити.“