Учитељ
-380 Учитељ
O II TI NI II O ML MOLE JD
има и сиромашне деце, која тачно знају смисао речи запад, само што су она до тога дошла тражећи објашњења као: „Један мој друг казао ми је, да је запад тако лепи онда сам га запитао, шта то може да буде“; „Слушао сам једнога да прича, како иде да види запад, па сам га онда питао шта је то“; „Ту сам реч прочитао у књизи, па сам питао господина, шта то значи“. Дете често пута зна у чему је ствар, али не зна реч, којом би то исказало, а кад му се она објасни, онда је схвати потпуно. Међутим богата деца, која често слушају како се нека ствар зове именом, немају потребе да траже објашњења, јер је код њих асосијација ствари и имена несвесна и инстиктивна.
Објашњења која деца захтевају за неке речи, постају после једна врста умне навике, једно згодно средство за решавање сумњи и за постепено задобијање смисла речи.
Пре него што завршим, желела бих да изнесем значај извесних речи, које нам могу потврдити све различите периоде, кроз које пролази једна реч у дечјој свести и да откријем занимљиве и неочекиване стране дечјег менталитета. За једно дете барка је баркарева кћи а та је погрешка дошла због сличности. Моје дете у шеснаестом месецу звало је марке бобона, јер је видело како сам једном приближавала марку устима па је веровало, да је и то лепа ствар за јело. Један дечко од 4 и по године, чији су родитељи били богати, дао ми је врло интересантне одговоре: „Аристокрација су господа, која имају много новаца“; „Дуга је једна ствар, која це на књизи са безброј црвених тачкица“; „Железница је.за пренос људи, кола и коња“; „Дим је много, много ситних парчића угља, који иду у вис“; „Облаци су оно, што нам шаљу доле воду“; „Пролеће хоће рећи да још није лето“; „Крв је оно што стоји У руци и излази напоље кад се неко убоде“; „Опклада је оно, што је мој тата учинио у Риму: добио је једну торту.“ Овај последњи одговор је пример несталног периода речи. Смисао опкладе је још локализован у добитку торте, који улази у његово индивидуално искуство, али се дете довија да сазна тачан смисао речи. |
— Охолост, то су они, који хоће све“; „Трговина то је „много људи, који се налазе доле у једној великој сали“. Дете