Цвијићева књига
49 ЈОВАН ЦВИЈИЋ
тања једних с другим боље су се упознали, и сељаци су се несумњиво узели изједначивати. М у панонским и јадранским територијама створене су дакле нове етничке групе, а старе групе су новим асимилационим процесима јако промењене. Шта више, те промене су у неколико захватиле и цивилну Хрватску, као и јужне словеначке земље, јер су у турско доба многобројни динарски ускоци или пребези дошли у Крањску и Штајерску и асимиловали се са Словенцима. Несумњиво је да су јужни Словенци досељеним Србима знатно ојачани према Немцима. То је први прави контакт и прва узајамна помоћ Срба и Словенаца.
Миграције и с њима везани етнички и етнобиолошки процеси створили су основу из које се радом најпросвећенијих духова развило јединство књижевног српско-хрватског језика и мисао о једној држави.
М
Како изгледају поменути етнички и етнобиолошки процеси конкретно, проматрани у једној области» Изнећу ради примера резултате тих процеса у Далмацији, где је за време турских и млетачких времена извршена готово онако иста смена становништва као у Шумадији. у
Као што постоје знатне разлике између јадранског приморја и његовог залеђа у погледу климе, вегетације и начина живота, тако је између њих од почетка историских времена постојао етнографски и културни антагонизам; народи високе цивилизације насељавали су се уз обале (Грци, Римљани и Млечићи), а у залеђу су становала патријархална племена (Илири и Србо-Хрвати). Тај се антагонизам одржао кроз сва историска времена, све до динарскобалканских миграција турског и млетачког доба. Тек су ове јаке миграције и многобројно и снажно динарско становништво могли променити стнографски карактер далматинског приморја, нарочито градова. То је можда најзначајнији етнички процес у
нашем народу — словенизирање јадранског при-