Анали Правног факултета у Београду
575
КОНТРОЛА ЗАГАБИВАЊА МЕБУНАРОДНИХ РЕКА
овом циљу успоставља се и систем инспекције на рекама. А ео IV Граничног статута Мађарске и ЧСР, који je усвојен Конвенцијом од 14. новембра 1928. године, који се односи на рибарство у граничним водама, садржи одредбу којом ce тражи спречавање загађивања вода топљењем дана и отпуштањем отпадних вода од индустрије. Уговор о граници измеБу Немачке и Белгије од 7. новембра 1929. године забрањује предузимање мера (чл. 56) или изградњу инсталација (чл. 60) које би могле да загаде воду у граничним водоводима. Споразум између Белшје и Велике Британије о режиму вода на границама између Тангањике и Руанда-Урунди од 22. новембра 1934. године забрањује (чл. 3) индустријске и рударске операције којима се загаВују реке и њихове притоке. Споразумом измеВу САА и Канаде о каналу St. Lawrence од 27. фебруара 1959. године садржи следећу одредбу која се односи на загађивање вода: „(ф) Особље које ради на машинама, инсталациј ама, бродовима, чамцима, који се употребл.авају у раду, дужно je да се уздржи од везивања чамаца за обалу, избадивања пепела, отпадака од нафте и друго што je штетно по здрвље, благостање и делатности сопственика односно корисника прибрежног земљишта, или од проузроковања било каквог другог узнемиравања канадске територије за време или после свршетка радова. Влади САД исто тако се скреће пажња на чл. 33. канадског Закона о риболову и на чл. 40. Уггутства за спровоВење Конвенције о птицама селицама, који се доносе на загаВивања вода, а посебно на његов штетни утицај по рибе и птице селице”. Интересантна je и одредба члана IV (10) Уговора о реци Инд од 1960. године, која гласи: „Свака страна изјављује спремност да спречи, колико je то могуће, загађивање вода река које би могло да штетно утиче на коришћење вода које je постојало на дан ступања уговора и слажу се да предузму све потребне мере да се обезбеди, пре пуштања воде из канализације или индустрије у реке, да она буде подвргнута, кад je то потребно, таквом процесу који ће омогућити да она не буде штетна при коришћењу. Критеријум о потребном процесу прочишћавања воде треба да одговара уобичајеном у таквим случајевима”. И неки уговори Југославије садрже такве одредбе. Тако, Протокол о рибарству у граничним језерима и рекама са Албтнијом од 1957. године предвиБа доношење заједничких прописа, измеВу осталог и о мерама за заштиту од загаВивања језера и река. Споразум о снабдевању водом Горичке опшгине, закључен са Италијом 1954. године и обновлен 1957, у члану 7, садржи обавезу Управе Горичких водовода (Југославије) да стално и редовно чисти (филтрира и дезинфикује) воду у резервоару Мрзљак, према методама и системима који су били у пракси до склапања споразума. Исту одредбу садржи и аранмсман о снабдевању водом из Миљског водовода који je закључен са истом државом 1958. године. Споразум о Мури од 1954. године ставља у надлежност мешовитој југословенско-аустриј ско ј комисији за Муру да расправља о мерама за спречавање загаВивања односно за прочишћавање вода (чл. 1 Статута Комисије). У току свог рада ова Комисија расправљала je и предузимала