Анали Правног факултета у Београду
низме стварањем полуобичајних и полузваничних мировних већа. Где је била Грешка - у идејама или у практичној реализаиији ових замисли? Државни органи и законодавац, као и наука, нису познавали римско право. Наша савремена наука, наши светски универзитети не познају римско право у пракси. Онн га познају интерполнрано, додавано. Они га познају онако како је исфалснфиковано у законодавству. Чак ни Јустинијанова кодификација није верна. Ми немамо податке из I, 11, 111, IV века, који су сигурни. Ми немамо писане трагове тих старих обичаја, него је то канунско право сачувано код Албанаца. Кад сам ја дошао у адвокатску канцеларију и кад су ми Албанци причали о својим уговорима, својим заплетима правним, ја то нисам разумевао. Читам римско право - није то; читам исторпју права - није ни то. Почнем редом да анализирам једно по једно. Некн ми кажу; Напиши ~Канон Леке Дукађина". Записуј једно по једно, па шта испадне. Шта народ каже - какав је обичај - то је. Па ако се може теоријски уобличити - може; а ако не може - то је што је. Ни арбанашки, ни југословенски, ни српски законодавац није познавао суштину тих обичаја. Али не можемо ни законодавца кривити. Грешка је била у незнању. Из незнања су произлазиле погрешне идеје, а из погрешних идеја је и пракса морала бити погрешна. Само из незнања. Патријархална породиш се - како у литератури, тако и у радовима који претендују на научност и стручност - третшра као уређена, хармонична заједнииа, са јасно подељеним улоГама. Откуд толико блуди и родоскврнућа у албанским породишма? Па видите, блуди у албанској породици нема више но што је има код других народа. Али има нешто друго. To онемогућавање додира међу половима, та велика сексуална затвореност... И онда нагон тражи свој израз, тражи пробој, и налази га у родоскврнућу у породици. Тога би било мање да је породица отворенија. Није ту у питању блуд као последица нагона либида. Ја ту не бих ишао Фројдовом линијом. Ја бих ишао правно - социолошком линијом. А ту имамо затвореност породица, купопродају жена... Он је мора платити, мора је чекати, не може да је види... To га тера и у хомосексуализам (кажу, да га има много у околини Ђаковице). To га, на другој страни, гура у родоскврнуће, у сексуални додир са оним женским особама које су му доступне. Блуд као повод за убиство само је изговор за страх од подметања наследника. Дакле, није блуд последња инстанца, већ могућност подметања наследника.
466
Разговор са др Милутином Ђуричићем (стр. 453-472)