Анали Правног факултета у Београду
Међутпм, одредба члапа 462, тачка 1 Закона о облпгационпм односима каже; ако уговором о продајп дена нпје одређена, а ни уговор не садржи довољно података помоћу којпх бп се она могла одредити, уговор нема правно дејство. Предметннм уговором туженп су обавезапи да као противвредност за прпмљене непокретности тужпљн дају одређеиу количину по врсти н обиму. Овакав начнн давања, уколшсо се пође од тезе да је у питању уговор о купопродајп, могао бп представљатп одредпву цену, алп само у сптуацији да је обавеза давања установљена за одређепп временски перпод, без могућности одступања. Парничне странке су уговорнле обавезу у трајању од 15 година. Међутим, предвпделп су п одступање од ове обавезе, а то је у случају раније смрти тужиље као прпмаоца давања, када се даља обавеза тужених гаси. Имајућн у виду ову одредбу закљученог уговора, цена не само да пије била одређена, него не би бнла ни одредива. Да би цена била одредпва, уговор мора садржатп довољно података помоћу којих би се она могла одредити. Међутим, одредба уговора којом се гаси обавеза давања туженпх у случају смрти тужпље нскључује могућност одређпвања цене у моменту закључења уговора, јер се радп о непзвесној околности, која уноси елеменат алеаторности у закључени уговор. Према одредби наведеног члана 300, уговор о купопродаји којп нема одређену жли одредиву цену, нема правно дејство. Нижестепенн судовп су нашлн да се овде радн о уговору о продаји са оброчшш отплатама цене, а да прп том нпсу пспитивали еквпвалент о престацијама. Осим тога, да би се уговор сматрао уговором о купопродаји, било је нужно да је у претежном делу пзвршен, односно да је исплаћен већи део купопродајне дене. У конкретном случају, не само да цена није нсплаћена, већ није ни одређена. Поред тога, према одредбп члана 542 300, уговор о продаји са оброчшш отплатама цене односн се само на покретне стварп, а не и на непокретне, које су предмет уговора у конкретном случају. (Одлука ВрховноГ суда Србије Pee. 6р. 1425/97, од 4. марта 1998)
ОДГОВОРНОСТ ЗБОГ МАНЕ ПРОДАТЕ СТВАРИ 32 За штету због скривене болести кока носиља, коју трпи купши, одговара солидарно са продавцем и произвођач. ОдГоворност произвођача има деликтни карактер и заснива се на кривини, јер није поступио са пажњом доброг домаћина у смислу члана 18 ЗОО. Из образложења: Из списа пронзлази да је предмет тужбеног захтева штета коју је тужилац претрпео због скривеног недостатка - болести кока носиља које су биле предмет купопродајног уговора, закључног 20. VIII 1990. годпне између тужиоца и туженог другог реда ПП „Јадран“ из Сташшшћа. Коке је тужени другог реда купио од туженог првог реда 33 „Риђица" из Риђице, по купо продајном уговору од 16. VIII 1990. године. Првостепени суд је обавезао тужене да солидарно накнаде штету, која је утврђена преко налаза вештака, у износу од 59.138 динара са каматом, јер је закључио да је, према одредбн члана 179 ЗОО, и тужени првог реда као произвођач кока иосиља солидарно са туженим другог реда као продавцем одговоран за ову штету.
529
Судске одлуке - Грађанско право (стр. 493-549)