Вукова преписка. Књ. 3
ЈЕРЕМИЈА ГАТИЋ 81
бнма Ор'беска имена недао, него Чифутска, Гр'чка и Римска, да тамо звучу! — то све Ранке хоће, а за не. —
Прочитао самљ и Шаффарика Џљег Фе Арк дег 5Јалеп. Камо срећа, да га сви СОр'блви с оншиљ чувствама прочита, као штосамђ та 1 прочитао! Камо срећа, да имамо јоште кота Шаффарика! Веше се Словен дичити могу нљимљ него“ су се Добровскимљ. Шаффарикљ је, вбруптеми, јединственнни ученнки Оловенинљ по Истори ; јединственини Апологиста Ор'6СЕЛИ. Но није доста, да мн имамо само на туђемљ банку Апологло нашега бвији, (јербосе до сада радило изгладити наше име изђ числа самостоателђнки и первобвтнвш Народа), него хоћесе, да и сви Ср'бн познаду свое происхожденје, штосу бнли, — п штосу сада. — Што Матица наша преводи које какве безпослице Сђ туђи замка, небмли болђ било, дасе потруди и преведе Шаффарикова дбла, дбла Народна превосходна, на Ср'боски банкљ! и онда бн ваистину ! права Матица била — а не Трутљ. —
(Стопковићева новогђ завђта Србског послато је отђ Спнода Цр'ногорекомљ Митрополиту на раземотрћнте, само два Екземплара : један" се находи у нђга, а друпи послао је мојош Стаки на дарђ: изљ Русеје Финеслимђ дасе неможе добавити, јербо, чинимисе, да је подљ запреценјемђ. —
Веома ми је драто бмло чути, да сте постали дћиствителннћ членљ Московскога обцества Исторје и древностен Росетскихђљ ; честито вамљ! —
Господинљ Андрел Кухарски, Шрофесорђ Словенскога, Кнрижества у Варшавском Академји, бно је нфколико дана овди, пошао је у Прногору, и скоро ће се вратити опетљ овамо.
Ви сада торжествуете тамо! — Пишитеми брзо изђ Ср'бје, и чвите ми, хоћетелисе колико јоште бавити тамо. —_ Поздравите ми Г-на Давидовича, и Николу Мариновича у Београду. Поздравите и другу Господу Ор'блф, кои питао за мене. Будите здравш и превесели — пи не заборавлапте
вашега истиннога високопочитатела и слугу Јерем1о Гагича. |Опоља:] Вееокоученому Господину '
Господину Вуку Стефановичу Караџићу (с. «о.
у Србти или тађ буде.