Дело
124 Д 1' Л 0 језикоградитеља не Ке битн ништа друго до чисти ниродни сраски ]език.“ — „И ове су речи којима се оне допуњују, вредне, да се наведу: „И прије сам ја говорно , да не мрзнм нн на једно нарјечије нашега језнка, само мислим да их не треба мијешати и пишући ријечи ни по какоме градитп још њекако ново, којега у народу нема никако. А кад бисмо се договарали, које би нарјечије било најприличније да га у писању књига сви примимо, ја бих рекао , ово јужно “ што је оно заузело голем простор српске језиковне области, и као споредни су разлозн још 1) „да су готово све наше народне пјесме у њему постале; 2) да се ни у једноме другом нарјечију гдјекоје ријечи различнога значења словнма не могу разликовати: сједим и сиједим, заајевати и зааијевати... 8)оноје најблнже н Славенскоме нарјечију. од којега многи впчу да се не треба удаљавати; а 4) оно је нарјечије и у Дубровачкијех списатеља, п тако се само чрез њега можемо ујединити с нашом браћом Римскога закона, којп с радошћу нама руке пру* жају: ми сви ваља да се трудимо, дотле да дотјерамо да нам језик у књпгама буде тако једнак, да се свака књпга може од слова до слова прештампати од Латинскијех слова Славенскима, а од Славенскијех Латинскима, пак ћемо онда (и само онда) бити један народ и имати једну књижевност, као н. пр. Нпјемцн закона Римскога и Лутеранскога (а кад нам се по времену прпдруже н она по роду и језику браћа наша закона Турскога — по Восни и Херцеговинп — онда ћемо бити као Нијемци закона Римскога, Лутеранскога и Калвинскога, иа од свију свачијој вјери част и поштење — — —)“ (в. Писма, Полем п грам. списи 1Т1, 1 стр. 155.—15(>.Ј) 'Као што Вуков правотшс, тако ни избор дијалекта није остао ненападнут од Вукових противника. почетку његови рецензентн (Гл. Гершић под разним псевдонимима и др ) одрицаху Херцеговцима чак право да се зову Србн. Доцније су п Светић н Ј. Стејић истицали као бол>и источни говор, што је лепши по своме изговору ћ (е и и), пема х, што су на њем нисанн српскп споменицп п дела Доситијева, и што већина образованих Срба говој)и овим дпјалектом Али је и Вук, п ако се одлучпо за јужни, пазио на источнн днјалекат. Између % ова два говоЈза нема толиких Јзазлнка, као што је између