Дело
ПОГОДНЦЛ ПОЛАЊЕЦКИХ 407 Полањецки, који је пре пола часа сам задавао такво питање Марини одскочи са столнце, алн се опет смирп и рече: — Молим да прпступимо послу. — Не бежим ја од тог само ми допустп прво рећи неколико речн и не прекидај ми говора. Велнш да нисам плаћао интерес. Пстина је. А знаш ли зашто је то. Твоја ми матн није прво предала цео свој иметак, а иије нн могла то учинитн без одобрења породичног савета. Мождаје за вас горе што је тако било, али сад то не чини ништа. Најзад кад сам примио тнх десетак петнаест тисућа рубаља овако сам са собом говорио: жена остала сама на свету са једним дететом; ко зна како ће то она удесити, ко зна шта се може десити, нека јој тн новцн што с-у код мене буду основа, нека се умноже, да би нмала шта узети кад то време дође. Од тог сам вам доба био као нека каса штедионичка. Мати дала дванаест тисућа, а сад нмаш преко двадесет и четири. То је ресултат. А сад хоћеш ли ми платити за то незахвалношћу? — Драгн течо Плавицкн, молим те лепо да ме не сматраш за глупљега, него што сам, нп за суманутога. Просто тп кажем да се .ја на такве замке не хватам, јер су и сувише просте. Причаш ми да имам двадесет н четири тисуће рубаља, па где су? Молим за ту суму, без икаквог разговора, а нарочнто без таквог. — А ја тебе молнм да се стрппш и умериш ако не нп због чега другога а оно зато што сам старијп — рече пан Плавицкп увређено п достојанствено. — Имам ортака који ће за месец дана унети дванаест хиљада рубаља у уговорену радњу, а и ја морам унети толико. Кажем ти и потврђујем ово јасно и отворено: доста ми је две године пискарања око тога, не могу н нећу више да трпим. Пан Плавнцки упре рукама о сточић а главом о руке и ћуташе. е/ Полањецки га је гледао и чекао на одговор, а у грудима му се кувало све више те се питаше: да ли овај човек увија, или лудује; или је такав заслепљени саможивац, да цени је ли што добро или зло према томе даје ли њему користи илн штете; или је све то троје уједно? — Ја бих хтео знатн црно или.... поче Полањецки. Али онај махну руком дајући знака да жели остатн још сам са својим мислима.