Дело
120 Д Е Л 0 произађе из тога? Ти си у клубу пио, пио, играо, а затим пошао... коме? Не, да идемо... Ја сутра путујем. Дуго Љовин није могао да умири жену. Напослетку умири је, признавши само да га је осећај жалости у вези с вином збунио, те се потчпнио лукавом утицају Анином, али да ће је од сада избегавати. Једно, што је он искреније признао, било је то што је, живећи тако дуго у Москви, разговарајући само, једући и пијући, просто ошашавио. Они проведоше у разговору до три сата по поноћи. Тек у три сата толико се помирише да су могли заспати. XII Испративши госте, Ана, не седајући, поче шетати тамо амо по соби. Ма да је она несвесно (као што је у последње време дејствовала у односу према свима младићима) цело вече чинила све могућно да изазове у Љовину осећај љубави према себи, и ма да је знала да је то достигла, у колико је то могућно за једно вече и у односу према жењеном поштеном човеку, и ма да јој се он веома допаде (без обзира на оштру разлику, с гледишта мушког, између Вронског и Љовина, она је, као женска, видела у њима оно најопштије, због чега је Кити заволела и Вронског и Љовина), чим је он изашао из собе, она престаде да мисли о њему. Једна те једна мисао у разним облицима наметљиво ју је гонила. „Ако ја тако дејствујем на друге, на овог породичног човека који воли своју жену, зашто је о н тако хладан према мени?... И није да је хладан, он ме воли, ја то знам. Али нас нешто ново сада раздваја. Уашто га нема целог вечера? Онје рекао по Стиви да не може да остави Јашвина и мора да мотри на ^.егову игру. Какво је то дете Јашвин? Али рецимо да је истина. Он никад не говори неистину. Али у овој истини има нешто друго. Он се радује случају да ми покаже како оп има* и других обавеза. Ја то знам, ја се слажем с тиме. Али зашто да ми се то доказује? Он хоће да ми докаже да његова љубав нрема мени не треба да смета његовој слободи. Али мепи нису потребни докази, мени је потребна љубав. Он би требао да појми сву тежину овога мога живота овде у Москви. Зар ја живим? Ја не живим већ очекујем расплет, који се све даље и даље отеже. Одговора опет нема! Стива каже да он не може да иде Алексију Александровичу. А ја не могу више да пишем. Ја