Дело
БРАЋА КАРАМАЗОВИ 391 честита, — да, оци свети, она је честита, добродетељна! А Димитрије,Фјодоровић хоће тај град златним кључем да отвори, због чега-*6н сада на мене и насрће, хоће да ми отме новаца, а већ је хиљаде на ту заводницу страћио; зато и узаима новац непрестано, и.међу осталим, шта мислите, од кога? Да кажем, или да не -к^ж^м, Мићо ? — Да ћутите! — викну Димитрије Фјодоровић, — причекајте, док ја изађем, а преда мном да нисте каљали најчеститију девојку... Већ само то, што смете и реч да прословите о њој, срамота је за њу... Не дам ! Он једва дисаше од узбуђења. — Мићо! Мићо! — викну Фјодор Павловић слабодушно и као једва истискујући из себе сузе, — а родитељски благослов? А ако те прокунем, шта ћеш онда? — Безстидниче и претворицо! — рикну Димитрије Фјодоровић као ван себе. — То он оцу, оцу! А шта ли тек чини са другима? Господо, замислите само: има овде један сиромашан, али поштен човек, бивши капетан, десила му се несрећа, отпуштен из службе, али не јавно, не судом, сачувао је своју част, многобројном породицом оптерећен. А пре три недеље наш Димитрије Фјодоровић зграбио га у меани за браду, извукао га за ту исту браду на улицу, и на улици га пред целим светом избио, а све за то, што је тај човек потајни повереник у једном мом послу. — Лаж је све то! Споља истина, а изнутра лаж! — дрхташе сав од љутине Димитрије Фјодоровић. — Оче! Ја своје поступке не оправдавам; да, пред целим светом признајем: ја сам поступио као звер са тим капетаном, и сад се кајем и гнушам се себе због свог зверског гњева, но тај ваш капетан, ваш повереник, пошао је био тој истој госпођи, о којој се ви изражавате да је успаљеница.и заводница, и почео јој нудити у ваше име, да узме моје менице, које се у вас налазе, па да ме тужи суду, да ме на основу тих меница ставе у затвор, ако сувише будем наваљивао на вас због мојих имовинских рачуна. И ви сад мени пребацујете да имам слабост према тој госпођи, а сами сте је и учили да ме заведе и занесе! Та она то отворено у очи прича, она ми је сама то причала, смејући вам се! А у затвор хоћете да ме ставите само стога, што сте љубоморни на мене због ње, стога што сте и сами почели досађивати тој женској са својом љубављу, а мени је и то све познато, и све ми је то баш она