Живот и рад Вука Стеф. Караџића : (26. окт. 1787 - 26. јан. 1864.)
110 ОДЕЉАК ДРУГИ
(Саве воде« 41%, 608), »јелен пасе по загорју траву« 41“ 370), »Коњ зеленко росну траву пасе« 41“ о», »Шетале су три девојке« (1,5 61, » Фетибеговић п његова несуђеница 41 7457, Ластавица и кукавица« 4“ 739, »Тешко земљи куда војка прође« 4“, 6757, »Удовичице голубичице« «1“ 329), пет песама краљичких, а од јуначких Цар Лазар и Царица Милина 1“ 44), пи Свети Никола 414 21), и на завршетку, паралелно са српским текстом, даје превод жетелачке песме »Да схватамо танке сламке, танке танане.« Изјављује на завршетку жељу да Вук, ако не може помоћу претплате, на макар који други начин продужи ову како за њега тако и за његову
народност славну збирку, а да потражи оригинале од оне неколике песме што су их Фортис и Хердер превели.
ЈУ. Повратак у Срем, — Рад на Оечнику. — Долазак у Беч.
Вук је пошао из Беча око 25 новембра и стигао је преко Пеште у Карловце пре 12 децембра Преп. |, 55; неизд. писма). Одмах је отишао у Шишатовац да походи Мушицког и да му преда Копитарево писмо. Одатле је преко Митровице отишао у Земун, и ту је »мало од желђ омирисао онаИ красномиришући димљ Београдски,« па се о новој години опет вратио у Карловце, и одатле заједно с Мушицким дошао у Шишатован «Преп. Др пејв-ођ
У писму, које је Вук донео, Копитар захваљује Мушицком за госто= примство које указује Вуку, и вели како Вук жели да бар латински научи, уа то и ја желим, како због тога што је свако учење и генију корисно, тако и готово још више — да га осредње главе, а прошле кроз школе, не гледају преко рамена. А да ће он у вашој близини у опште много научити, о томе не сумњам« «Н. Писма 796).
И заиста Вук је одмах прионуо да учи латински и да пише Речник. »Овде сам већљ почео учити Латинску Граммашку — пише Копитару и садљ друго ништа не радимљ него но учимђљи РЉчникљ пишемљ; и да видите како нешто може бити отљ овога Србског рбчника.« Моли га од своје и од Мушицког стране за све његове »шокачке рђчнике, као н. п, Штулта, Фмбрешића, Делабелу и Белостенца; и 1оште Рос= сл ски Академическти Словарљ «аза потребу Мушицкога). Те све кнђиге има Стевану ССтратимировићу, али ми нисмо ради просити помоћи (Српскоме езику у наШвећега непршатели њфговог, него то треба да нам“ ве пошлљете, а С. С. само нека се зачуди кад види у Обавленћо да ће (Србети рфчникђ имати све оне Србске рбчи кое се у гореименоватвим Шокачким рфчницима налазе (зашто онљ ммесли да те рбчнике ни какављ (Србинљ неможе саставити, осимљ нфга).« Знајући како се Копитар тешко раставља од књига које је с муком саставио, уверава га да му неће про= пасти, а обећава да ће Објавленије послати чим те речнике прими, а пре не сме (реп. [, 159. — Копитар је прво покушао да преко Добровскога набави те и друге речнике које још није имао, па кад није успео, послао