Законодавство Стефана Душана цара Срба и Грка
84
познато, је ли тај превод био остварен; библиотека Грозног цара пропала је за време немира г. 1605—1613.7)
Али кад се г. 1648 цар Алексије решио да изда нови законик, он је законодавном одбору поставио као први задатак: „исписати из правила св. апостола и св. отаца и из градских закона грчких царева одредбе које су пристојне царевом и земаљском делу“, тек на другом месту спомињу се одредбе и укази руских царева и великих кнезова) И законодавни: одбор кн. Ник. Одојевског заиста је на првом месту искористио: византијске законе (а после тога и Литвански Статут 1588 г. и Судебник царски г. 1550 и многобројне указе руских царева). После шест недеља, ! септембра 1648 скупи се Земаљски: Сабор. На томе Сабору био је прочитан, претресан и примљен: пројект састављен од одбора. 29 јануара г. 1649 рад је Саборг завршен“) и „Соборное Уложенје“ одмах је дато у штампу.
По истраживањима руских научника,“) позајмице из византијског закона налазе се у „С. Ул“ у гл. [1 (чл. 1. о богохултву) у гл. 1 (0 кривичним делима против владара), у гл. УП (о деликтима у рату), у гл. Х (о најезди, о паљевини, о деликтима из неиспуњених уговора), у гл. ХУП (о наслеђивању глувонемих), у гл. ХХГ (о намерном убиству), у гл. ХХП (о убиству и др. кривичним делима).“) Видимо, да је утицај византијског права постао нарочито осетан у кривичном праву, у оној области права, која је некад била ван њена домашаја.
1) Г. 1556 наручио је Јован ТУ бољи превод Властареве Синтагме (распоређен по словенској азбуци). Та прерада, извршена од молдавског митроп. Макарија, није ипак доспела у Москву (налази се у Лавову). 2. Калужнацки,. Обзорљ слав.-русск. пам. К. 1877, стр. 47. |
2) „Которвта стати написанњ: вђ правилбхђ св. апостолђ и св. отецљи вђ градцкихђ законђхђ Греческихђ царећ, а пристоннвг тБ статви кљ государствениммђ и кљђ земскимђ дбламђ, и тб би стати вљписатњ“, указ 16 јула 1648 г. „Соборное Уложене“ М. 1907, стр. 5.
8) в, Малиновсктш, Лекши по ист. рускаго права, В. 1914, 1–69, 71.
9 Н. Калачово, О значеши Кормчен, Чтени 1847, ШП, стр. 108—114.
5 У гл. 1 СУ — позајмице из Ргосћ. ХХХЈХ, 10 еј 1; у гл. Џ — из Ргосћ. ХХХХ, 18, ее 4; у гл. УЏ — из Ргосћ. :б. 17, 58 е! Ес!. ХМ, 88; у гл. Х — из Ргосћ. 15. 39, 51, 76, 77; еБ ХУП, 1; ХХХЛТХ, 18 е: 45; ХУН, 10: ХИ, 40 (ег Ес!. ХМ, 43, 29, 45); у гл. ХУП — из Ргосћ. ХХХ, 18; у гл. ХХЛ — из Ргосћ. ХХХЈХ. 79; у гл. ХХИ- — из Ргосћ. ХХХЛХ, 85, 37, 78, 56, 6, 8,. 87, 80, 81, 2, 32, 31, 32 (е! Тер. Моз. 6, 7). в. Н. Калачов, 108—110. Многе су од тих позајмица забележене на оригиналу СУ напоменом: „Изљ Градскијк“..