Наша књижевност
~
Оклопни воз 14- 69 237
Серјожа. А епископ Макарије крст украшен брилијантима.
Варја. Нисам ни ја могла издржати — дала сам свој последњи брилијантски прстен.
Њезеласов. Зар си имала два прстенаг Шта ти је оно на руци> Варја. Управо, хтела сам да дам, али још нисам дала. Вечерас ћу сигурно дати. Варја и Серјожа (певају). Сви у бој — за народ свој И за живот бољи.
Сви у бој! У борби тој Бољшевике кољи!
Серјожа. Епископ Макарије ће сам командовати четама.
Варја. Замислите, кад обуче огромне ловачке чизме и узјаше коња... Биће импозантно.
Серјожа. Необично!
Варја. Данас су сви за време ручка код Спаских само о томе говорили. (Пева.)
Свн у бој — за народ свој И за живот бољи. Сви у бој! У борбн тој...
Семјон Семјонович. Занима ме шта су Спаски имали за ручак» Овде се једу врло чудне ствари. На пример, ето, прочитао сам негде: сос Веже.
Варја. Нема никаквог соса Веже. Таква реч чак и не постоји.
Семјон Семјонович. Утолико је то чудније.
Варја (пева).
Бољшевике кољи!
Варја и Серјожа (певају).
Чујете л, браћо, Борба је тешка. Кренте у битку
Срца витешка!
Зове вас, кличе Русија мати, Сви ћемо за њу Животе дати.
Варја. Тета Нађа, знате ли код кога ћу да шијем нову хаљину2 Код госпође Фани.
Надежда Лавовна, Шта, зар је она овде2
Варја. Овде је, малочас сам је срела.
па
и Х | К % |
“