Наша књижевност
у.
К-
ЦРМНИЦИ 1
Познајем те издалека, долазећи у тебе,
по твојим присојима и ријекама брзих токова, по маховином обраслим међама,
по плодовима слатких сокова.
Познајем те по тополама танковрхим
што у бостанима дубе као свијеће,
по виноградима виновитим
попрсканим модро у прољеће.
Познајем те по жутим јуницама које чобани тешко препознају
под јесен у црвеним шумарцима... Познајем те по увалама сјеновитим гдје вјечито клепећу млинови мељући кукурузно зрно
да твоја дјеца буду весела и сита.
Познајем те, рођена, по волтовима начетим
и старим звоницима, огнијездилим од птица..
По распуклим шипковима на повијеним гранама, јарких зрна као угљевља са твојих сачева,
и по грожђу које о гредама виси
да пријатељу и намјернику обилато га на трпезу ставиш.
Познајем те по класовима жутим
што сјајнији од америчког злата
у твојим се чађавим љесама злате,
и по студенцита оним непресушним
што се јутром и вечером кикоћу на камену, по гувнима поплочаним и труду тежачком, по гробовима крај путева — твом знамену.