Отаџбина
484
јавнл говорница
од неколико година слушају од свога наставника убеђење, да гамзиградит није нпкаква особита врста минерала нити је тимацит какв;1 особена прста стена. Па кад се је ВгеИћаирг могао преварити у свом, сразмерно врло простом испитивању онда мислим да сам имао разлога да напоменем, да ни извођења у беседи, на основу које је Г. Жујовић проглашен за академика, и која се односе не на једну стену, коју сада посматрамо, него на догађаје који су удал>ени од нас више хиљада година, да дакле ни та извођена нису ни у колико чвршће природе од оних, коЈе је извео пре четврт века ВтШаир!; а ни од оних за које је Г. Жујовић, као члан Академије гласао да су хипотетичке природе и да се не могу примити за „Глас" Академије. Са оно неколико речи, којима сам се дотакао 1'. Жујовића у мом одговору ја сам само дрзнуо да ћутке уиоредим геолошка посматрања са астроФизичким, мислећи да се она у многоме слажу пошто обе науке изучавају предмете и појаве од нас веома удаљене, било временом било простором. Исто тако учинило ми се да са каквом год сигурношћу може геолог из „материјалних остатака а од више хиљада година да закључује на стање. које је онда владало на земл.и, да са истим, ја некол ико већим) поуздањем може и астроФизичар на оспову извесних непосредних посматрања и експеримената закључити о физичком стању небеских тела. И баш због те сличности у начпну испитивања обеју наука, ја немам ништа против тога, што Г. Жујовић тврди, »да ннје проглашен за Академика па основу расправе хипотетичке природе.« То ми се може веровати у толико пре, што је „хипотетичка теорија« чедо саме Академије, које је и Г. Жујовић члан а не моје Ја би само желео, да Г. Жујевић тврди то исто и за оне расправе, које су сличне по начипу испитивања са оном на основу које је он проглашен за Академика али — које нису његове. Остављајући нашим читаоцима остале реФлексије по овој ствари молим Вас Г. У редниче да ми дозво .ште, да Вам овим путем благодарим на нредусретљивости, са којом сте ми ваш цењени часопис ставили на расположење, и даВас уверим о свом од.шчном поштовињу. На Ов. Саву 1889 год. У Веограду. ПроФ. Е. М. СтанојзвиБ.