Отаџбина
ЈЕДНА НОВА БОЛЕСТ
481
шала. Онај члан ученога друштва који буде одређен да на свечаној седници поброји све што је слављеник урадио за 50 година, имаће шта да прича. То већ није шала. Пакосни случај је хтео да је међу ирвим ученим слављеницима било и таквих, да је једини чича -Фикић, који ич не верује у њихове заслуге, био у стању да говори о њима читав сахат ! Учено је друштво од те беседе и од писмених и телеграФСких честитака слављенику, наштампало после читаву свеску својих анала. Али јубилејска болест почела је управо да бесни тек од како се дочепала глумаца и глумица. Већ је продромални стадијум огтсан. Новине овако почињу „Првосвештеница у храму Ме.шомене, наша многоуважена и многоцењена госпођа" или ако се тиче каквога глумца »Ђеније српске та.шје, наш омиљени" или ако је певачица у „Сеоском лоли" — онда „Умиљати славуј наше народне оперете« та и та, или тај и тај »славиће своју 25 годишњицу тога и тога дана. Позоришна управа као и сви уметнички кругови наше престонице, живо се спремају да овај значајан дан у животу нашега драгог елављепика (слављенице) прославе на достојан начин. Уредништво се од срца радује, што ћо се образованим круговима срнске Шпарте, дати нрилике да покажу колико цене праву заслугу на иољу уметности, јер се наш народ багл тиме одликује од осталих народа труле западне цивилизације, што он поред евојих строго војничких врлина, уме да цени и све што је лепо и узвишено«. То пројури као ватра кроз све повпне. Ви читате и вртите главом. Хајде што ни самом иозоришту у Шпарти нема још 25 година; кад се урачунају и године службе проведене у дилетантским и »иутујућим« друштвима, може се накупити 25, а овде бар не мора Народна Скушптина да иризнаје године службе; ама ви знате тога глумца, ту глумицу, ту пввачицу, знате како рецимо она муца, јер скоро никад не зна улогу, знате да је онај глумац одиста за наше прилике добар, али да је смешно правити и с њим толику ларму ; знате како онај славуј кречи или испада из такта. Али како ћете се одбранити од новина? Ето сутра дан оне доносе овакву белешку : »Чујемо да је наш омиљени иесник Н. Н. спевао нарочиту песму у славу наше првосвештенице (нашег ђенаја, нашег умиљатог славуја), коју ће на прослави декламовати наш одлични и т. д.«. Трећи дан : „Говори се да ће наша сва певачка друштва своје венце за јубилеум нашега ђенија итд. поручити у горњим местима. Истииа овај глас мало Фроасира наше патриотско осећање (зар игде има ОТАЏБ1ША. КН>. -VIIV «В. 95. ^