Просветни гласник
567
тек они ђаци добро рагумеваху, који учествоваху у коиаоничкој екскузији. Тек у екскурзпјама наступа у свој потпуности она преко потребна узајамност између наставника и ђака, паступа она потпуна слобода код ђака, да припита свога наставника за нешто, што незна, а то је све од врло велпке вредности по нравилно образовање ђака. А сумње нема да се покнзује велика корист по школу и од тога што се код ђака јавља искреније поштовање и уважење евојих наставника и услед заједнпчког дељења и уживања и невоље при екскурзијама. 3.) И з а нас и за наше данашња прилике највише с иатриотског гледигита. * * * Ири мањим излетпма строго се придржавати оних Ео1ће-ових напомена.
Водитп само по један разред; да при томе влада потребан ред и дисциплина. само истина не онако педантно као у школи, но да се нарочито не удаљују ученици мпого од свога центра — наставника; при излетима за посматрање нарочито бирати таква природна тела, која се због своје величине не могу унети у учионицу, нпр. шумско дрвеће, стене, велике сисаре. Због биљака излете, ако је могуће, треба с времена на време поновити тако, да се могадне лепо уочити њихово развиће. При томе датп ђацима прилику да лове неке животиње, као инсекте и др., и у пољу објаснити им све главније радње око наших културних биљака. Одлазак до места, где се праве и пеку цигле, лонци, и сличио, где се топи и лије гвожђе илп слично што, — битно унапређује образовање омладине. М. М. Томић.