Пројекат општег казненог законика за Краљевину Норвешку : мотиви израђени од Комисије, постављене Краљевском одлуком од 14 новембра 1885 год. по жељи Министарства правде немачког царства
78
да су допуштени, али се бојати да ови последњи случајеви не постану тако чести, да се правило сасвим изгуби.
Противу предлога одбора стоје и практични разлози, на које ја такође полажем. Према садржају садашњега закона нису потребна особито тачна или основана извиђања, у погледу имаовинских односа оптуженика. Ово би сасвим друкчије било, кад би се имовинским односима дао положај најбитнијег п најважнијег фактора при одмеравању казне. Ово је по моме мишљењу нужна последица, како самога текста, тако и намере закона, ако се ова у неколико треба, да постигне. Тада би се морали чинити што је могуће тачнији и поузданији извиђаји о његовом економском положају. Како се, наравно, у овоме погледу не може ослонити на сопствене податке оптуженога, не би могло бити без особитога извиђања путем писменога извешћа од пореских власти или на други начин. Може се предвидети, да се на овај начин праве багателне ствари, не само отежу и одлука по њима одуговлачи, већ се можда још и знатни трошкови проузрокују. У многим случајевима биће управо немогуће добити чак и приолижно поуздана извешћа о приходима оптуженога или о његовим трошовима, тако н. пр. кад се ствар тиче особа, које живе у иностранству, па се код нас на путу налазе и овде учине какву повреду закона. Ако се мишљењем одбора, како га ја схваћам, хоће да изнесе, да се сада не поступа по правилу "прописаном у Гл. 6, 8, и да би оно вероватно само на хартији остало, то, моје познавање праксе у овом погледу није тако велико, да би о томе могао одређено мишљење дати. Онако како је предпоследњи став 5 27 пројекта стилизован, може "се као сигурно узети, да би се овој тачци придао онај значај, ' какав треба да има и да би овај параграф у овоме погледу доцнијом праксом био промењен.
Пројекат допушта у 528 делимично плаћање или одрађивање, али ближа правила о овоме оставља управи, пошто се сигурно мора признати, да се код овога питања могу појавити тешкоће, услед којих не би целисходно било да се законом за то одреде правила. Ипак мора се нагласити да одрађивање треба оставити слободној вољи и да сам осуђени мора за то да узме иницијативу. Овим се мисли да постигне