Споменица о херцеговачком устанку 1875. године
144
од паше, одма’ нам ra по истоме, листодавцу на прешу пошаљете, само ћете му придружити јошт' једног војника како нам би тај одговор сигурније приспио. За ово пазите, јер нам треба тај одговор што скорије у руке имати. Јошт вам повторајемо, да добро пазите, да не би ко мир порушио, ако паша на ово ваше писмо пристане и да пошто то утврдите што пријед и узнајбрже код нас дођете, јер је вријемо скупо. Остајем вас све поздрављајући. Грахово 8. марта 1876. писар Ст. Јовановић Божо Петровић 32. Копија писма које је послато цар. муширу Ахмет Муктар-паши у Гацко. Ваша преузвишеност. Ваша преузвишеност јавила нам је преко свога терџумана писмом од 3. марта, да прима обуставу борбе .за дванајест дана, коју нам је састанак са Г. бароном Родићем проузроковао тражити, задржавајући право да међутим можете се подкрепити у Никшић, Пиву и Зупце. Покретање то по нашем мишљењу имало би ту сврху снадбјети поменута мјеста тајином; ми се томе не противимо. У Никшић има до четири хиљаде душа заједно с војском. На те четири хиљаде душа готови смо пропустити тајнна за дванајест дана пет стотина товара, што би потпуно довољно било. За боље јемство ненарушења примнрја предлажемо; да овај тајин пратн само један табор низама, а с наше стране јамчимо за његов слободан пролазак чашћу нашом. А ако ваша преузвишеност не би на ово пристала, него би дошла у споразумљење са владом црногорском, да тајнн спроведе преко црногорског земљишта, ми имамо увијерења, да његова свијетлост књаз црногорскн не би био