Српске народне пјесме. Књ. 2, У којој су пјесме јуначке најстарије
124
КЕ
и
Па он скочи од земље на ноге, Те кликује своју сиротињу. Потрчало двадес и пет другах, Докле поточ у Китицу дође,
У Китицу, више Петровићах, Ту претече овце и Пипере,
И отеше овце Пиперима,
И убише доброга јунака,
Од Петровић Марка Премовога.
А кад брду Ђурђевоме дође, Џиперима добар индат стиже, Уз Копиље сва Стијена листом, И с Црнцима боја заметнуше: Пуче једна пушка са Отијене, Те погоди Бошка Јованова; Ного пуче друга од Пиперах, Те погоди Мучу Раичева
Оба земља мртва дочекала); Ного трећа пуче од Стијене, Те погоди Радоја Андријна; И четврта пуче од Стијене, Те погоди Вујошев' Андрију; Шета пушка пуче од Пиперах, И погоди Вујов Радосава, Све их земља мртве дочекала; Не остаде до двадес Црнацах, Мртве носе, и догнатпе овце, А кренуше браћу да копају,
Но им не да копал" Бјелопавлић,
Већ удари на поље Копиље, Плијенише овце свеколике Ту наједно седам посјекоше,
30
| со
45
50