Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
1 Шњима иде господа избрана,
Златни куме Мамула Лазара,
И шњим витез Кнежевић-Отефане, Уљегоше у бијелу шркву,
В'јенце држи Мамула Лазаре, 1255 Златне в'јенце њима наврх главе,
А вјенчаје владика СОтефане,
Молитве им и благослов даје
И остали прковни главари.
Сви сватови бјеху у параду, 1260 Док се вјенча госпођа избрана,
Из бијеле цркве излазише,
Сви сватови тер се поклонише,
И велику ватру оборише.
Сва господа у дворе пођоше, 1265 А сватови насред поља равна,
Цетињани свате разгледаше,
Сватовима конак начинише,
Ту стојаше три бијела дана,
И весеље граде без престана. 1270 Пак се крену Мамула Лазаре,
Шњим владика Кнежевић-СОтефане, Кнегиња их дивно дариваше,
Своме куму кошуљу од злата,
А владици шкатулу од злата, 1275 У коју су сјајни дијоманти,
Они њојзи прстене од злата,
Пак им књаже пратиоце даје,
Они здраво у Котору доше,
Сви сватови, тер се разиђоше, 1980 Сваки пође на своје дворове.