Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
Ту с Турцима џанак започеше,
Од мегдана рата отворише, 250 Онден скочи Петар војевода,
Сједе јунак, ситну књигу пише
Па Цетиње Петровићу књазу:
„На знање ти, мио господару !
„јутрос нама Турци ударише, 255 И у твоју земљу уљегоше;
„Ми с Турцима џанак учинисмо,
» Од мегдана рата отворисмо,
„И пет њима глава посјекосмо,
„ Ал) сидоше у Граховац Турци 960) „На погледу поља граховскога,
„ У Граховац шанац закопаше,
„Мисле брзо у Грахово систи,
„Но на ноге, мио господару !
„Пошљи нама силновиту војску 962 „И пред војском војеводу Мирка,
„Да се овден мушки покољемо.
„Велика је сила у Турака,
„Има војске дванаест хиљада,
„Осам има огњених топова, 970
» С војском влада паша Ферук паша,“ Кад је Петар књигу направио,
На мевил је књигу отправио.
Дође књига на поље Цетиње
А на руке Петровића књаза; 215 Када књаже књигу проучио,
Много се је књизи зачудио,
И овако собом говорио:
„јаох, тужни и манити Турци,
„Ш то сте тако полудили лудо · 280