Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
451
„И удрити силом на Крњице,
„И избавит' хотекога војводу 490)
„И његову дружину осталу,
„А отале напријед минути,
„Црница ме неће уставити,
„Него ћу је огњем изгорсти,
„Српске лаве живе поватати, 495
„Свезаћу пм руке наопако,
„Довешћу их теби на Бојану
уда их гледаш и да се поновиш,“
Кад то вачу скадарски везире,
Он довати хоџу Алаута, 500
Загрли га како мати вина,
И даде му ферман од султана
С његовијем ручнијем потписом.
Кад се хоџа латио фермана,
Од весеља на ноге скочио, _ 505
Те нареди силовиту војску,
И тури је на морске ђемије,
И заједри Блатом широкијем,
Извезе се с војском у Муриће.
Отле хопа војску равредио: 510
Једну посла Блатом широкијем
Да удари на крваву Луку,
Другу посла крвавом крајином;
Од Румије и села Мурића
До висока врха Сутормана - 515
Све је сила турска притиснула.
На све стране војску разредпо
Да удари на Крњице мале.
Таман мину петак и субота,
А освану царица неђеља, 5:2() 29%